Latina

Laťina (lingua latina) je mrtvé indoevropské jazek. Vznik laťine je možné lokalizovat do okolí Róma přibližně v dobje před 7. stoletim před našim létopočtem. Později se užívání laťine rozšéřilo do vetšiny dnešní Etálije. S ózemni ekspansó rómské rejše se laťinské jazek šéřil do všeckéch rómskéch provencijí. Postupem časo sa hovorová laťina na těchto ózemich vevenula v dnešni románské jazeke, tj. francóštinu, italštinu,španělštinu, portugalštinu, rumunštinu a některé další. Laťina šak selně ovlivnila (přes francózštinu) například také angličtinu.

Spisovná, literárňi laťina se ve intelektuálňim svjeťe nadále ožévala a po rozpado západorómské rejše se stala jazekem cirkve a intelektoáló. Díky óředňe správňimo, cirkevnímo a literárňimo omjeleckémo oževáni si laťina podržela své postaveňi až do prosazeňi nároďňi jazekó v Európe v próbjeho renesance. Posléze se laťina stala mrtvém jazekom. Dále sa šak ožévá v třesťanské letorgijo a správje, v odborné terminologiji (v oborech dochtorstvi, biológije, právo, filosofije, filologije, teologije, hestorje  atd.).